Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 16.10.2005.
Suomennos: RollonTollo, sipulikuutio, Kalle, HWT, DalSargamon, FatherMucker, Otukka, Xena ja puukola
Oikoluku: cotton
Olet onnekas.
Päästän harvoin ketään kämppääni.
Tiedetään, tiedetään...
Vaatimaton asunto.
Ei mikään poikamiesboksi.
Jos tiedät mitä tarkoitan.
Mutta se sopii hyvin minulle.
Rehellisesti sanottuna, vietän harvoin yön omassa sängyssäni.
Tässä näkemykseni:
Suurimmalle osalle naisista, jos kaveri on hyvä elättäjä -
ja muutenkin mukava tyyppi, pyykkilautavatsa ei ole tärkeintä.
Toisaalta, -
vaikka nörtti poikaystävä istuisi vieressä, -
kädet kiedottuna ympärille, tyttö kiistäisi sen...
Ja niin kiistäisi poikakin, että meille tärkeintä on K. R. P.
Kasvot. Rinnat. Pylly.
Olen vain rehellinen.
On sanottu, että vaatteet puhuvat kansainvälistä kieltä.
Minun täytyy tunnustaa, että olen muodin orja.
Valitettavasti minulla on tänään töitä ja minun pitää olla vähän hillitympi, -
mutta se ei haittaa. Gucci. Syys-ale.
Hyvin hillitty. Sitä voi helposti piristää...
Mitä? Ei, ei. Tiedän mitä ajattelette.
Jos miehisyys tihkuu sinusta, kuten eräistä meistä, -
sinun ei tarvitse pelätä vaaleanpunaista. Loistavaa.
Hajuvesi puolta suurin osa miehistä liioittelee.
Amerikkalaiset käytännöllisesti katsoen suihkuttavat sitä joka puolelle.
Minun sääntöni: Ei mitään kaulan yläpuolelle, -
vaikkakin suihkautan sitä vähän pikkuveljellekin.
Koskaan ei voi tietää mitä päivä tuo tullessaan.
Melkein unohdin.
Päivän sana.
Mahtaile: Koeta herättää kiinnostusta itseäsi kohtaan.
Kuka? Minä?
Voi hitsi. Olenpa töykeä. En ole esittäytynyt.
- Olen... - Alfie.
Siinä kuulitte. Alfie.
Sinäkö pikku kujeilija jätit nämä mokkakarkit ovelleni?
En. Teillä täytyy olla salainen ihailija, rouva Schnitman.
- Olet niin ihana, Alfie. Mutta minun pitäisi olla dieetillä. - Dieetilläkö?
- Dieetillä. - Sinäkö?
- Niin. - En halua olla tungettelevainen, Lu, -
mutta rehevät naiset niin kuin sinä, -
- ovat jokaisen miehen salainen unelma. - Lopeta.
Hän on läski, ja aika on ajanut hänen ohitseen, -
joten miksi häntä ei saisi tehdä iloiseksi? Lu.
- Niin, enkeli? - Olen töissä myöhään yöhön -
ja asuntoni on ihan sekaisin. Olen pahoillani jos valvotan sinua -
- siivoamalla kahdelta aamuyöllä. - Älä huolehdi.
- Voin siivota sen pikaisesti. - Ei sinun tarvitse.
Älä höpötä. Pidän auttamisestasi.
Olen onnekas, kun minulla on sinut.
Kiitos.
Avaimet ovat tavallisessa paikassa.
Kotipuolessa kuulee aina juttuja kaverista, -
joka muutti valtoihin ja päätyi piehtaroimaan rahassa.
Vähän aikaa sitten, pakkasin laukkuni ja suuntasin länttä kohti.
Minun on myönnettävä, minulla oli toinen motiivi.
Minulle on aina sanottu, että maailman kauneimmat naiset -
ovat Manhattanilla.
Kun on kyse tipujen kaatamisesta, vain yksi asia on tärkeää:
Olinpaikka.
Luoja, rakastan tätä kaupunkia. No niin, tytöt.
Katso ympärillesi. Jokainen heistä on yksilöllinen ja erityinen, -
kuin lumihiutaleet.
Tällaisessa yltäkylläisyydessä, -
Kalenteri-sanan tarkoittaessa upeuden ja valikoiman runsautta, -
kuinka mies voisi asettua aloilleen vain yhden kanssa?
Itse olen eurooppalaisen elämänfilosofian kannattaja.
Painopisteeni ovat viinissä ja naisissa...
Oikeastaan siinä ne ovat.
Viini ja naiset.
Vaikka naiset ja naiset ovat aina hauska vaihtoehto.
Siis, -
nauttiakseni täysin elämästä, -
tarvitsen vain sen verran rahaa, että voin kattaa vähäiset kuluni.
Minulla ei ole pienintäkään halua olla hautausmaan rikkain kaveri.
Tämä taitaa olla lempiasentoni.
Tämä oli presidentti Kennedyn lempiasento.
Hän oli hieno johtaja. Totta kai JFK käytti vanhaa huonoselkä-kikkaa, -
mutta jos minulta kysytään, hän tiesi sen antavan maksimaalisen nautinnon, -
- minimaalisin ponnisteluin. - Mikä limusiinin takapenkissä kiihottaa?
Pakolliset halaukset.
Tuhatyksi, -
tuhatkaksi...
Pahus, meidän on jouduttava. Minulla on meno kello 22.00.
Parempi kiirehtiä. Et halua hänen joutuvan odottamaan.
Aikamoinen pakkaus, eikö vain?
Hän kertoi, ettei hänen ukkonsa ole pannut häntä puoleen vuoteen.
Puoleen vuoteen. Luojan kiitos, että minun kaltaisiani herrasmiehiä on ottamassa löysät pois.
Katsokaa nyt häntä. Sääret kuin kilpahevosella.
Täydellinen jooga-pylly. Hän saa parhaan arvosanani:
Kymmenen miinus.
- Minne kerroimme miehellesi olevamme menossa? - Elokuviin.
Kulta, ei, ei. Älä koske siihen. Sotket esivalintani.
- Anteeksi. - Mikä elokuva?
En tiedä. Onko sillä väliä?
Sen verran, että mitä enemmän yksityiskohtia kerrot hänelle, sitä vähemmän häntä kiinnostaa.
Ihan sama, mitä sanon.
Phil ei ymmärtäisi, että toinen mies edes katsoisi minua toista kertaa.
- Kultaseni, haluatko kuulla kohteliaisuuksia? - En.
Pitäisihän sinun tietää, että sanon niitä silloin kun vähiten odotat.
Ota pastilli, ettei Phil haista Alfieta hengityksestäsi.
En välitä vaikka hän haistaisi.
Yksi asia saa minut karttamaan avioliittoa: Naimisissa olevat naiset.
Dorie ei tiedä sitä vielä, -
mutta ette tule näkemään häntä enää. Minulla on se liian tuttu aavistus.
Ennemmin tai myöhemmin hän haluaa enemmän kuin mitä pystyn antamaan.
Eikö olisi hienoa, jos olisin menossa kotiin sinun kanssasi, enkä pilleri-Philin kanssa?
Niinpä.
On todellakin aika tehdä katoamistemppu.
Joten ensi tiistainako sama aika ja paikka?
Anteeksi kulta, mutta silloin on muotiviikko. Teen tuplavuoroa.
- Soitan heti kun kiireet hellittävät. - Hyvä on.
Siksi aikaa jätin sinulle pienen muiston itsestäni.
Dor.
Peppusi näyttää hurmaavammalta tästä kulmasta katsottuna.
Näitkös?
Kohteliaisuus, kun sitä vähiten odotit.
Mitä voin sanoa? Onnellinen kuin pentu kahden hännän parissa.
Ja luulenpa tehneeni Philillekin pienen palveluksen.
Tietysti hän sen viimeiseksi huomaa.
Kiitosta ei kannata odottaa.
Tiedäthän mitä tarkoitan? Joten tiistaina, -
kello 22:03.
Raahaudunko kylmään asuntooni, tyhjälle jääkaapille, -
vai pinkaisenko kaupungin kautta kuumaan kylpyyn, -
ja vartalo rentoutuneena aamiainen vuoteeseen?
Päätöksiä, päätöksiä...
Taidanpa poiketa hätävarani, tyttöystävän tapaisen luona.
Ihana Julieni.
- Arvatenkin odottamaton viime hetken asiakas. - Niin. Hän pompotti minua tuntikausia.
Pitäisikö tuon olla hauskaa? Koska se -
ei todellakaan ole.
En pilaile, Alfie! En pilaile. Vihaan sinua toisinaan.
- Sinulla on todella suureellinen tyyli osoittaa se. - Todellakin.
Ei rakas. Voimmeko pitää tauon? Tarvitsen hetken rentoutuakseni.
Ai niin, pöllin limusiinista puoli pulloa vodkaa. Millaisen juoman haluat? Jäilläkö?
Haluan tavallisen. Raakana.
Ei, olen lopen uupunut. Hyvitän tämän sinulle aamulla. Vannon sydämeni kautta.
Nyt haluan vain jotain haukattavaa, kuuman kylvyn ja kunnon unet.
Tämä ei ole mikään täyshoitola.
Mitä sanoitkaan?
Missä oikeasti olit tänä iltana?
Sinun täytyy avata ravintola. Tämä on todella hyvää.
Kiitos. Se on vain chiliä.
Hei.
Voisitko pitää näköyhteyden minuun?
Onko välillämme jotain, -
vai olenko pelkkä pikapano?
Hei.
Älä nyt.
Tätä hän oikeasti tarkoittaa: -
Hän haluaa minun sitoutuvan. Käännettynä: Viihtyvän kotona.
Kukaan ei tule siitä riippuvaiseksi.
Elä luontoasi vastaan, niin kuolet.
Chiliä, kiitos.
Älkää käsittäkö minua väärin. Hän on ihailtava.
Entä kaunis? Ilman muuta, mutta riittääkö se?
Kerroin minkälaisia me miehet olemme. Me haluamme pitää hauskaa.
Ongelma on, ettei Julie ole kokenut vielä riittävästi pinnallisia juttuja.
- En ansaitse sinua. - Niin, se on luultavasti totta.
Harmi vain, että rakastan sinua.
Kiitos, kulta.
- Alfie... - Mitä?
Hoet aina tuota samaa, "Kiitos, kulta".
Sanot vain, "Kiitos, kulta".
- Rauhoitu. - Älä käske minua rauhoittumaan!
- Tiedän mitä tunnet. - Varo vähän, herätät vielä...
Maxin.
Hei pikkuinen. Herätimmekö sinut?
Joo.
Kaverit, ottakaa tästä opiksi. Älkää koskaan sekaantuko sinkku-äiteihin.
Heillä on näet apuvoimia, joista jotkut voivat olla, -
ikävä kyllä, vastustamattomia.
Tuollaiset maisemat saavat tajuamaan, että jokaisella on viimeinen käyttöpäivä.
Naisilla on lyhyempi varastointiaika, eikö vain? Siksi kai Julie kaipasi eilen säpinää.
Elegantti limusiini ja kuljettaja.
Niillä minä hankin melko kunniallisen elämän.
Murtavat miltei tyylitajun rajat, vai mitä sanotte?
Tiedän, uskokaa pois. Se on pelkkä astinlauta.
Nyt yhdelle astinlaudalle on parkkeerannut paras ystäväni ja tuleva liikekumppanini, Marlon.
Mustaa, kuten Lonetten iho, -
jota en voi enää koskettaa.
Pelkäänpä, ettette tapaa kaveriani parhaimmassa kunnossa.
Marlonilla on ongelma.
Sen nimi on Lonette, ja äskettäin se jätti hänet.
Voi luoja. Mitä nyt tällä kertaa?
Ruikutan kolmelta aamulla hänen etuovellaan.
- Entä humalantaso? - Oksennus.
Selvä. Ymmärsinkö oikein, olit kolmelta aamulla hänen etuovellaan anelemassa ja oksentamassa?
Mitä ihmettä, eikö se tehonnut häneen?
Alfie. Miksei kakkosautossa ole vodkaa?
En tiedä.
- Minun täytyy vahtia tuota miestä kuin haukka. - Tuon pikku veikon nimi on Wing.
Pomoni ja tämän surkean yrityksen omistaja.
- Pyyhi auto kunnolla. - Omistaja, kunnes minä ja Marlon -
saamme lainan ja ostamme tämän hänen altaan..
Haloo. Tuohon jäi linnun paskaa.
Wing, -
haukkuva hullu.
Katsokaa miten hän puhuu tuolle naiselle.
Nainen on antanut parhaat vuotensa, keittänyt hänelle lihakeittoa, -
auttanut firmassa, ja joskus kaveri tuskin malttoi odottaa päästäkseen kimonon sisään.
Katsokaapa miestä nyt.
Ja minunko pitäisi kunnioittaa avioliittoa?
Näyttää hyvältä. Saamme sen lainan, -
muutamme eläkesäästösi rahaksi, panttaan vespani...
Lyömme Wingin ällikällä tällaisella tarjouksella.
Tämä oli ennustettavissa. Marlon ja Lonette ovat siinä -
kriittisessä 18 kuukauden vaiheessa, "Minne tämä johtaa, mitä me teemme, -
mitä on meneillään?" Kriisipiste, joka tulee vastaan -
jokaisessa ihmissuhteessa. Lonette tahtoi sormuksen, kodin ja lapsen.
Marlon halusi toiset 18 kuukautta, -
varmistaakseen, ettei mitään parempaa olisi tarjolla.
Mokasin törkeästi.
Otat näköjään ilon irti siitä kalenterista.
Heti kun hän huomasi tehneensä virheen, ja tahtoi hänet takaisin, -
- oli liian myöhäistä. - Hei, muukalainen.
Hei.
Carol.
- Carol. Hei, Carol. - Hei.
Näytät hyvältä.
Carol, mukava nähdä sinua taas. Kaikkea hyvää.
Mitä tuo oli?
Sanotaan vaikka näin, että esitys loppui ensi-iltaan.
- Kannattaako kysyä miksi? - Ei. Mieti nyt, -
ei olisi hienotunteista kertoa syytä.
Käsikarvat. Oikeasti. Pitkät, paksut...
Mitä tarkoitat? Eikö sinulla muka ole käsikarvoja?
- Näytät kauniilta tänään. - Kiitos.
Rautaovi on paiskattu kiinni.
Tyypillistä, eikö vain?
Nyt kun hän ei saa häntä, hän luulee, ettei voi elää ilman häntä.
Jotkut ihmiset ovat hassuja.
Marlonin ahdinko sai minut miettimään omaa tilannettani.
Ehkä... Ehkä oli aika kohentaa kodin liekkiä.
Kiinnostaako ketään Alfie, raakana?
Tämä ei ole oikea hetki, Alfie. Minulla on paljon ajateltavaa.
Jessus. Todella inhottavaa kun niin käy.
Avaa nyt, kultsi. Näytät todella kauniilta.
- Ei tänään, Alfred. - Mikä hätänä? Kerro minulle.
En... Minä vain... No, minä näen vain...
Näen vain punaista.
Poika parka, hän on surusta sairas. Olet kiduttanut häntä jo tarpeeksi.
Hänen olisi pitänyt miettiä sitä ennen kuin alkoi pelehtiä entisensä kanssa.
Ne viiden taalan tekotissit.
- Eivätkö ne ole aidot? - Herätys.
Olen murtunut. Niissä on...
Alfie, sinun piti olla minun tukenani, muistatko?
Niin olenkin. Hän tuli takaisin, eikö?
Rukoillen, madellen polvillaan, oksentaen...
En välitä.
Valitan, mutten ole niin helppo. En anna anteeksi, enkä varsinkaan unohda.
- Saanko nyt lähteä? - Kyllä, Felix.
Ja sammuttaisitko valot samalla.
Minun olisi parasta lähteä.
Ulkona sataa kaatamalla.
Niin.
Minulla on vain mokkatakki.
Puhut totta. Se on hienoa.
Nyt keksin. En ole koskaan uinut Tyynessämeressä.
- En minäkään. - Hitto. Selvä.
En ole koskaan nähnyt James Bond-leffaa.
Pilailet. Etkö edes Sean Conneryn?
Oletko tosissasi? En tiedä onko se hyvä vai huono juttu.
Viitonen. Minun vuoroni.
- En ole koskaan pedannut sänkyäni. - Puhut paskaa.
En, toistan vielä, en ole koskaan pedannut sänkyäni.
Minkälainen äiti sinulla onkaan?
Hyvä kysymys.
Mietitään. Nyt keksin.
- Täältä pesee. - Anna tulla.
En ole koskaan harrastanut seksiä -
kahden eri ihmisen kanssa samana päivänä.
kuusi-viisi, sinä johdat.
Sainpas.
Siispä Alfie, montako sinulla on ollut samana päivänä?
Olemmehan jo lopettaneet kisan?
Olenko väärässä, vai onko pientä flirttiä ilmassa?
Ajelehtien muistossa
En olisi missään muualla kuin kanssasi
Rakastaen sinua
Jos olisin yhtä lahjakas kuin sinä...
- Lopeta lauseesi. - Jos olisin yhtä lahjakas, -
ja näyttäisin sinulta, -
- esittelisin avujani... - Niinkö?
Lavalla.
Uskokaa pois, mitä seuraavaksi tapahtuu, oli viimeisenä mielessäni kun tulin käymään.
Mutta sitten ajattelin, -
"Tiedätkö mitä?
Jos tämä helpottaa hänen vihaansa Marlonia kohtaan, -
olen sen heille velkaa ystävänä, enkö olekin?
Tehdäkseni kaiken minkä voin auttaakseni. "
Olen huomannut, -
että itselleen valehteleminen on helppoa.
Seuraavana aamuna en saa edellistä yötä mielestäni.
Epätoivoisesti yritän keskittyä mihin tahansa muuhun.
Mihin tahansa, saadakseni parhaan kaverini uskomattoman kuuman, -
paras-perse-jota-olen-koskaan-nähnyt tyttöystävän mielestäni.
Alfie. Alfie. Alfie!
- Teeskentelenkö, etten kuule häntä? - Kaveri.
- Hei! - Liian myöhäistä. Liian myöhäistä.
- Hidasta vähän. - Hei, Marly, mitä kuuluu?
"Marly"?
Hei, meidän täytyy puhua. Et mene minnekään -
ennen kun kerrot mitä eilen tapahtui.
- Mitäkö tapahtui? - Älä pelleile.
Mitä Lonetten kanssa tapahtui?
Etkö ole kuullut koputtamisesta?
- Mitä tapahtui? - Mitä? Ei mitään.
- Otimme parit paukut. - Sain eukolta äänetöntä hoitoa.
Eipä hän arvannut, rauha ainaiselta jäkätykseltä on taivaallinen lahja.
Jatka samaan malliin. Se kannattaa.
Alfie, mitä tapahtui?
Hitto vie. Minä...
- Join eilen paljon. - Joit.
Niin, minä...
Minä en... En muista.
- Teit hänelle jotain. - En.
Varmasti teit, koska hän ilmestyi asuntooni kello neljä aamulla ja halusi minut takaisin.
Hän sanoi jopa, että jos tarvitsen lisää aikaa, hän ymmärtää sen täysin.
Vitun hullua.
Piste jätkille. Minun ansiostani Marlon voitti pelin.
Hän selvisi ehjin nahoin, kuten minäkin.
Tämä on yksi kirotun ihme. Tämä on fantastista.
- Kerro nyt, mitä sanoit hänelle? - Odota nyt.
- Kaikki on hyvin. - Kerro nyt, mitä sanoit?
Pyysin häntä vaimokseni.
Tulethan sulhaspojakseni?
Tarinan opetus:
Hyvät teot eivät jää rankaisematta.
Päivän uusi sana.
"Lannistumattomuus: -
Kyky toipua helposti pettymyksestä tai menetyksestä."
Kyetä palautumaan.
Ymmärrän, että kyse ei ole Julien korvaamisesta.
Haluan vain palata tavalliseen elämään.
Naisiin, jotka eivät merkitse minulle mitään.
Siispä olen lyöttäytynyt Uta-nimisen yökerho-emännän ystäväksi.
Hei, Uta.
Kuin lämpöohjautuva poikamies, minun täytyy noudattaa joitain hyvin yksinkertaisia sääntöjä.
Alfie Elkinsin uskontunnustus tai filosofia, -
mikä on luultavasti paras yhteenveto ainoasta isältäni saamasta neuvosta.
Hän sanoi, "Poika, aina kun tapaat kauniin naisen, -
muista, että jossain on jätkä, joka on kyllästynyt hänen naimiseensa."
- Voinko auttaa? - Gin ja Tonic, kiitos.
Selitä minulle, mitä kaikki näkevät tuossa eurooppalaisessa hienostelijassa?
Mielestäni on uskomattoman väärin, että miesten sallitaan olla -
seksuaalisesti kokeilevia. Entä nainen sitten, -
jos hän haluaa yrittää jotain... Suudelmaa tai kimppakivaa.
Heidät tuomitaan. Minä en tuomitsisi.
Jos te kaksi suutelisitte, minä... minä vain...
Minä näkisin sen kauniina asiana.
Vaikka elänkin joka miehen irstasta unelmaa, jotain tuntuu puuttuvan.
Heittäytyminen takaisin vanhaan elämäntyyliini, ei mennyt aivan niin sujuvasti kuin olin toivonut.
Anteeksi.
Olen pahoillani.
Jatkakaa ilman minua.
Rakkaani, minä...
En tiedä mitä tapahtui. Tämä ei ole tapaistani.
Joo, te... Te vain...
Ajattelin aina, että mikään ei ole kuolemaa pahempaa.
Sitten, aivan tyhjästä...
Mahdoton tapahtui.
Nyt en todellakaan tajua, mitä kaikki sinussa näkevät.
Se vain tapahtui aina uudestaan.
Tai tarkkaan ottaen, mitään ei tapahtunut.
Näin ei ole koskaan käynyt, Uta. Takuulla, ei koskaan.
Ihan totta.
Huhut kertovat muuta, -
pikkukyrpä.
Herra Elkins. Miranda Kulp.
Miranda.
Penis-tohtori onkin mies, jossa on hieman naista.
Olen ymmärtänyt, että olette kärsineet erektiohäiriöstä.
Olen kärsinyt vähän... Hieman... Mitä äsken sanoit?
Älä murehdi. Olen alan asiantuntija.
Onko tunne-elämässänne ollut epätavallista stressiä viime aikoina?
Stressiäkö? Tunneperäistäkö? Minullako? Ei ikinä.
Ellei siksi lasketa taannoista keskustelua Julien kanssa.
En voi tavata sinua enää, Alfie.
- Miksi? Oletko vihainen? - En todellakaan ole vihainen.
Me vain haluamme erilaisia asioita.
Enkä voi antaa sinun talsia edestakaisin Maxin elämässä.
Oletko vaihtanut hiustyyliä?
Olet, etkö olekin? Kyllä olet.
Olet vaihtanut kampaustasi. Oletko leikannut sen? Se näyttää suurenmoiselta.
- Kiitos. - Mikset...
Mikset laittanut niitä noin, kun olimme yhdessä?
Minun täytyy todella mennä.
Taidat -
tarvita nämä takaisin.
Kiitos.
Alfie.
Pärjäätkö sinä?
Joo, älä huolehdi. Minä pärjään aina.
No niin, vilkaistaanpa penistäsi.
Ahaa.
No niin.
- Meillä taitaa olla seisokki. - Niinpä taitaa.
Ihastuttavaa.
Mikä helpotus. Jos hän pystyy herättämään stondiksen, minulla ei pitäisi olla ongelmia -
ylläpitää väestötiedettä. Eihän?
Mitään fysiologista vikaa ei näyttäisi olevan.
Lyhyesti sanottuna, melko varmasti ongelmasi -
- oli yksinkertaisesti stressin aiheuttama. - Selkokielellä: Julien aiheuttama.
Olen aina sanonut, he saavat sinut tavalla tai toisella.
Kuitenkin, -
- tunsin jotain hieman hassua. - Hassuako?
Ei ole syytä järkyttyä, herra Elkins.
Luulin tunteneeni kyhmyn -
peniksessäsi.
Mutta se tuskin on mitään.
Sanat "kyhmy" ja "penis" samassa lauseessa.
Sellaista ei joka päivä kuule.
Ja niin nuori Alfred sai joululahjansa etuajassa.
Koepala peniksestä.
Saan koetulokset kolmessa päivässä... Ei kun viidessä.
Viisi, viikonloppu mukaan lukien. Herranen aika sentään.
Kuinka estän itseäni sekoamasta täysin?
Olen kunnossa.
Olen nuori mies.
Keskity, Alfie. Keskity.
Tulkaa lapset.
Jatkakaa matkaa, lapset. Katsokaa suoraan eteenne.
Älkää katsoko miestä. Katsokaa suoraan eteenne.
Sillä aikaa, minun on varmaan turvallisempaa ontua kotona.
Alfie, kulta. Mikä on hätänä? Näytät kuolemankalpealta.
Ei, minulla on... Sain pienen jalkapallovamman. Siinä kaikki, -
rouva Schnitman. Hei, rouva Liberman. Te kaksi näytätte ihastuttavilta. Minne olette matkalla?
- Ostoksille. Tarvitsetko mitään? - Ei, kiitos.
Hei.
- Voinko puhua kanssasi hetken? - Hyvät rouvat, ystäväni Lonette.
Hän on ihastuttava. Hienoa, että seurustelet tummaihoisen kanssa.
Niin.
Hei, neiti. Minun oli sinua ikävä.
Älkää välittäkö meistä. Emme ole täällä. Jutelkaa te pikkuiset vain.
- Erittäin mukava tavata. - Nähdään, rouva Liberman.
Antakaa Visan vinkua, tytöt.
Miten olet voinut?
Olen raskaana.
Näyttäisi siltä, -
että ongelmat joista murehtii itsensä kipeäksi asti, eivät näytä koskaan toteutuvan.
Vaan ongelmat, jotka yllättävät sinut odottamatta, -
keskiviikko iltapäivällä, ovat niitä, jotka mullistavat elämäsi täysin.
Tarjouduin kantamaan vastuun hänen kanssaan, mutta hän halusi tehdä sen yksinään.
Tiesimme molemmat, että jos vauvalla olisi yhtään valkoihoisen piirteitä, -
se tietäisi Lonetten ja Marlonin suhteen loppua. Puhumattakaan illan isännästänne.
Mutta seistessäni kylmässä, huomasin katuvani eri asioita.
Asioita kuten, -
"Jälleen yksi lapsi, johon et koskaan saa mahdollisuutta tutustua. Omasi."
Se ei kauan kestänyt.
Helvetti vie, sinähän jäädyt.
- Miltä sinusta tuntuu? - Tyhjältä.
Luulin sinä iltana baarissa tehneeni jotain pyyteettömästi.
Asiat eivät näytä menevän niin kuin luulin, vai mitä?
Voi itku, -
jos kaikki ei olekaan kunnossa. Kenties tämä onkin muistutus kuolevaisuudesta.
Minun pitäisi harkita elämänmuutosta.
Mahdollisesti ensi viikolla.
Anteeksi. Katsoitteko minua juuri äsken ja sitten käännyitte poispäin?
Jos tiedätte koetulokseni ja teitä käsketään...
Herra Elkins, miljoonannen kerran, istukaa odottamaan.
- Herra Belson, tiistaille löytyisi peruutuspaikka kello 11:30. - Kaikki tulee menemään hyvin.
- Minulla on vain sellainen tunne. - Kiitos, näkemiin.
Tässä menee vain minuutti. Tai kymmenen.
- Ei hätää. Kaikessa rauhassa. - En voi muutakaan.
Ennen kusin, nyt vain herutan.
- Olen Joe. Mikä sinun nimesi on? - Alfie.
Joten miten menee, Alfie?
- Siinähän se. Entä sinulla? - Paskamaisesti.
Niin minullakin.
- Pidän kravatistasi. - Kiitos. Minulla on näitä kokoelma.
Vanhana opit olemaan kärsivällinen.
Olin itse sellainen, jolla ei ollut koskaan riittävästi aikaa. Olin aina työssä.
- Tiedän tunteen. - Aivan.
Vaimoni yritti aina saada minua pitämään lomaa. Hawaji. Reno.
Sanoin aina: "Ensi vuonna, Evie. Ensi vuonna. Nyt on liikaa tekemistä."
Luulin aina, että minulla olisi enemmän aikaa.
Sitten yhtenä sunnuntai-iltana hän ottaa patapaistin uunista -
huutaen: "ruoka on valmista", ja lyyhistyy keittiön lattialle.
- Noin vain. Kuolleena kuin kivi. - Taivas, olen pahoillani.
Yritin korvata menetettyä aikaamme.
Menin jopa yksin Waikikille kahdeksan päivän risteilypaketilla, mistä hän aina jäkätti.
En saanut Evietä mielestäni.
Opin elämästä kaksi asiaa, poika.
Etsi joku jota rakastaa, ja elä jokainen päivä kuin se olisi viimeisesi.
Se on kokonaan sinun, Alfie. Nauti kusemisesta.
- Oletko kunnossa, poika? - Olen. Toivon ainakin.
Jos tunnet itsesi kyllästyneeksi tai haluaisit rupatella, niin pirauta.
- Et kuitenkaan soittaisi. - Saatan soittaakin.
- Hyvä on sitten. Mennään baariin iskemään naisia. - Takuulla. Kiitos, Joe.
Hei.
Olen pahoillani Eviestä.
Emme olleet erityisen rakastavaisia, -
mutta olimme hyvin läheiset.
- Jos tiedät mitä tarkoitan. - Luulen tietäväni.
Olen ajatellut viime aikoina paljon Jumalaa ja kuolemaa.
Jos se mitä pyhäkoulussa opetettiin on totta, niin olen pulassa.
Mutta en liity paholaisen seuraan lähiaikoina, koska koetulokseni oli negatiivinen.
Minä aion elää!
Pilasin Pradan kenkäni, enkä välitä pätkääkään.
Älä luule, että olisin unohtanut valani muuttaa elämääni täydellisesti, koska en ole unohtanut.
Porkkana-omenamehua, johon on lisätty villivehnää.
Aivan. Terveys on nyt tärkeintä.
Liiketoimisuunnitelmat etenevät vauhdilla.
Ei, en todellakaan halua puhua siitä. Selvä, odota hetki. Mitä muuta kerskuin?
Hyvä on, jos meidän täytyy, niin sitten täytyy.
Uusi päiväjärjestys. Uusi alku.
- Mikä on nimenne, kuski? - Alfie, herra.
- Odota tässä, Alfie. - Kauanko teillä suunnilleen menee?
- Pitääkö sinun olla jossakin? - Ei, kipaisisin vain teellä.
Odota vain tässä.
Kyllä vai ei?
Minusta, ilman muuta kyllä.
Tyrmäävä. Eikö teistäkin, herra?
Anteeksi, eikö sinun pitänyt odottaa auton luona?
Ajattelin, että minun tulisi auttaa rouvaa kantamuksissaan.
Varmastiko, kyllä?
Kyllä, minusta.
Pientä... Sallitteko?
- Kyllä. - Pientä hienosäätöä.
Härkätaistelija, eri elämänvaiheesta. Älä edes kysy.
Korkeintaan viisikymppinen.
Viisikymppisten sanotaan tulevan uudestaan nelikymppisiksi, eikö hän ole siitä elävä todiste?
Katsokaa, miten hyvin säilynyt.
Ja kaula-aukko kuin Niagaran putous.
- Onko parempi? - Paljon.
Kannatti luottaa Chaneliin. Vielä pinkit korkokengät, ja olet valmis.
- Et kai ole herra Täyspalvelu? - Yritän ainakin.
- Alkaako hänellä olla mitta täynnä? - Se tekee hänelle vain hyvää.
- Onko miehenne paljonkin teitä vanhempi? - Hän ei ole mieheni.
Hänellä on vihkisormus.
En kieltänytkään hänen olevan jonkun aviomies.
- Otatko kimpsut takaluukusta? - Järjestyy.
Kiva.
Rouva. Mikäli tarvitsette palveluksiani jatkossa.
Hyvää joulua.
Hyvät ystävät, tässä on oikea nainen.
Älykäs, seksikäs ja...
Huomasitte kai pientä flirttailua välillämme?
Panee ajattelemaan, -
jos tuon luokan nainen panee merkille minun kaltaiseni hepun, -
silloin, kenties...
Kenties olen pitänyt rimaa hieman liian matalalla.
Silloin, -
tiesin mikä on uudenvuodenlupaukseni.
Rima ylös.
Katastrofi. Perikato.
Ankeus. Turmiollinen.
Ostin hänelle päivän sana-kalenterin lahjaksi.
- Emämunaus. - Lomakausi, vuoden kiireisin aika.
Yritän hoitaa asioita.
- Mikä hätänä, herra Wing? - Sielunveljesi. Hän erosi.
Jättämässään kirjeessä Marlon sanoi minua parhaaksi ystäväkseen, -
mutta pyysi anteeksi bisneshankkeen kariutumista.
Hän kertoi, että hänestä on tärkeintä tehdä Lonette onnelliseksi.
He päättivät hetken mielijohteesta muuttaa pohjoiseen, -
ja sain kutsun tulla pistäytymään milloin vain.
Jotenkin Lonette vakuutti Marlonin, -
että olisi liian tuskallista hyvästellä kasvotusten.
Eikä asiaa paranna, että kaikki tämä sattuu vuoden yksinäisimpänä iltana, -
jouluaattona.
Ilta, joka tuo mieleen kaikki vaikuttavan tutut tunteet -
toivottomuudesta, ahdistuksesta ja alakuloisuudesta.
Huono aika olla yksin.
Siksi pariskuntien ei pitäisi koskaan erota -
kiitospäivän ja tammikuun toisen päivän välisenä aikana.
Aina pitäisi olla juhlapyhien yli kestävä parisuhde. Aina.
Haittapuolena siinä tietysti ovat lahjat.
Olen aina uskonut, että kaikilla muilla on paljon hauskempaa jouluna kuin minulla.
Ei siksi, etten olisi koskaan viettänyt oikeaa joulua.
- Mutta se onkin jo toinen juttu. - Taksi.
Anteeksi.
Olen pahoillani, mutta on laitonta ottaa kyytiin enemmän kuin...
Kiitän Jumalaa.
Joulun taiasta.
Hyvä on, hypätkää kyytiin.
Kiitos kun autat. Meinasi peppu paleltua.
Eipä kestä. Takana alkaa olla melko täyttä. Sinä voisit...
Hyvä ajatus. Mikä ettei?
Hei, varokaa samppanjaa.
Kaikki kyydissä.
- He eivät käy usein ulkona. - Te kaverit voisitte hieman varoa.
Joudutte pian hiilivarastoon.
Olet englantilainen. Rakastan englantilaisia.
- Mikä sinun nimesi on? - Alfie.
- Haluatko pienet, Alfie? - Ei, kiitos. Yritän lopettaa.
Hyvä on. Yhdet savut.
Hyvää joulunaikaa.
Jenkeillä on tapana sanoa, "Antaa virran viedä".
Olenhan minä hiukan pilvessä jouluna, -
mutta kun tuollainen tajunnan räjäyttävä nainen kutsuu sinut pippaloihin, -
on parasta antaa virran viedä.
Ehkä syynä oli myöhäinen aika.
Ehkä se oli vahvasti terästetty munatoti.
Tai kenties se johtui kiihkeästä keskinäisestä halustamme antaa toisillemme hyvä joulu.
Mikä tahansa syy olikin, suhde ei olisi voinut kehittyä paremmin, -
ja huomaan sanovani jotain perin epätavallista:
Asunnossani on remontti, -
mutta voit -
majailla luonani, jos tahdot.
Selviäisit yli juhlapyhien.
Kuulostaa houkuttelevalta.
Ja näin, monien vuosien kuluttua, -
pikku Alfred vihdoin löysi mieleisensä joulun.
Kaksitoista päivää joulua vierähti lentäen, kuin huomaamatta.
Se oli melkoista kyytiä.
Hän oli vastustamaton.
Uudenlaisella viehätysvoimalla varustettu katseenvangitsija.
Joka ei anna periksi mistään, minkä saa päähänsä.
Kaiken lisäksi, meillä on paljon yhteistä.
Hän on hellä, hauska, aito, jännittävä ja täynnä yllätyksiä.
Melkein unohdin, hän osaa tehdä mahtavan sängyn.
Aloin miettiä, -
voisiko tämä olla se, -
joka lopultakin kiinnittää huomioni.
Hyvää uutta vuotta!
Kaikissa tuhoon tuomituissa suhteissa tulee hetki, jota kutsun, -
"Uups-tilanteeksi".
Kun jokin tietty asia tapahtuu, ja tiedät todistaneesi lopun alun.
Pysähtyy äkkiä ajattelemaan: "Uups, jäävuori näkyvissä".
Tuo oli yksi monista uups-hetkistä Nikkin kanssa.
Se alkoi pieninä kiistoina.
Niitä seurasivat satunnaiset alakuloisuuden puuskat.
Todella vauhdissa, tai aivan maassa.
Tämä tyttö ei tiedä rajojaan, -
ja aiheutti jatkuvia edesvastuuttoman käytöksen puuskia.
Kiitos ei. Minulla ei ole vakuutusta.
Aina kun alan tuntea, ettei ole syytä jatkaa, -
minua muistutettiin, että meillä on yksi yhteinen asia.
Kunpa vain hän ei polttaisi ennen sitä, -
sen jälkeen, -
eikä sen aikana.
Mihin aikaan tulet kotiin, muru?
Kuulitteko?
"Mihin aikaan tulet kotiin, muru?" Kuulostaa uhkaavasti vaimon puheelta.
Aion valmistaa jotain erikoista omalle hanipuppelilleni.
Hanipuppelilleni.
Soitan myöhemmin.
Eikö tuo väri tosiaan ole sinusta hieman kiihkeä?
- Itse olet hiukan kiihkeä. - Varo.
Sinulla on maalia käsissäsi.
Lisäksi olet pukeutunut lempipaitani maalatessasi taloa.
Anteeksi, muru.
Minun on mentävä. Ei, minun on mentävä.
Tekisin jäämisestä sen arvoista.
Varmasti, mutta minulla on se kokous.
- Eikö niin? - Niin.
Tiedät olevasi pulassa, jos tuollainen näky ei saa sinua jäämään.
Käydessäni koulua St. Albanissa, koulu vei meidät kulttuuriretkelle -
katselemaan taidetta yhteen Lontoon kuuluisimmista museoista.
Näin siellä marmoripatsaan, joka esitti kreikkalaista jumalatarta.
Atrodi... Afrodite, jotain siihen suuntaan.
Se oli kaunis.
Täydellinen naisen vartalo.
Veistokselliset piirteet.
Aistikas.
Katselin sitä ihaillen.
Lopulta opettaja kutsui kaikki luokseen ja kulkiessani patsaan ohi, huomasin sen sivuilla -
halkeamia ja lohkeamia, epätäydellisyyksiä.
Se oli pilalla.
Nikki on sellainen.
Kaunis patsas.
Vahingoittunut tavalla, jota ei huomaa kuin vasta läheltä.
Eksyin hetkeksi polulta.
Tai en tiedä.
On vain monia henkilökohtaisia juttuja menossa. Tiedäthän mitä tarkoitan?
- Tiedän. - Tervetuloa, herra Alfie.
Hauska nähdä, Elvis. Ethän välitä sekoiluistani?
- Hauskaa iltaa, herra. - Kiitos.
Kuten näette, poika etenee elämässä.
Minulla on ystävä, joka on, -
sanoisinko, ylittänyt vieraanvaraisuutensa.
Aivan totta.
On vaikeampaa päästä heistä eroon, kuin päätyä yhteen.
Ette ikinä arvaa kenen luona vierailen nyt. Pari viikkoa sitten en olisi itsekään uskonut.
Yritä olla rehellinen, -
ja sano ystävällesi, että hotellissa on uusi johto, -
ja heidän on lähdettävä tiloistamme. Ymmärrät kyllä.
Tuo kimono -
tekee kaula-aukostasi ilmiömäisen.
- Suuria sanoja. - Suuri kaula-aukko.
Ottaisimmeko drinkit, niin voit kertoa minulle loputkin huolesi.
Sen sijaan, että kuuntelisin häntä. Melkoinen käänne.
Noin nuoreksi, olet kovin viisas.
Salainen ihailijako?
Yksi monista.
Sinähän et koskaan toisi naiselle kukkia, ethän?
- Ne vain rohkaisisivat heitä. - Sekoitan meille drinkit.
Mitä haluat, kultaseni?
Olen heikkona viskiin. Midleton Rarea, jos sinulla on sitä.
Toisinaan on mukava mainita hieno brandi. Antaa hänen ymmärtää, ettei ole ainoa jolla on makua.
Tekisimmekö tästä absintti-iltapäivän?
Loistavaa.
- En tiedä mistä hän puhuu. - Oletko juonut absinttia?
En lähiaikoina. Mitä se taas olikaan?
Vihreä Keiju. Ranskalaisten impressionistien nestemäinen suosikkihuume.
Minulla on myös niitä pieniä munajuttuja, joista pidät.
Vihjaan vain jostakin, -
niin minulle tarjotaan se hopealautasella.
Täydellistä, eikös? Tällaisen kämpän aion ansaita itselleni jonain päivänä.
Aliarvioitua eleganssia, ripauksella trendikkyyttä.
Hän on oikea muotinatsi.
Hänelle ei tarvitse kertoa mitkä sandaalit sopivat minkäkin mekon kanssa.
Hän omistaa kosmetiikkayrityksen. Imperiumin, oikeastaan.
Hän aloitti tekemällä kasvohoitoja hienossa salongissa.
Sekoitti papaijaa kouralliseen mutaa, -
pisti sen myyntiin ja bingo, sai kaiken tämän.
Tämä kama on sitten laitonta.
Salakuljetin koko erän Prahasta -
Listerine-pulloissa.
Luin liiketoimintasuunnitelmasi.
- Ja? - Olen vaikuttunut.
- Vaikutat yllättyneeltä. - En lainkaan, koska tuon kukkoilun alla -
sykkii lämpimämpi sydän kuin hän itse tietääkään, -
mutta ei ole läheskään niin kova jätkä kuin haluaisi muiden uskovan.
Mitä me olemme... Mihin tämä oikein johtaa?
Tämä persoonallisuuteni tarkastelu.
Siten oppii tuntemaan toisen.
Mitä?
Mietin juuri, että joku etevä tatuoija voisi muuttaa "Pablon" "Alfieksi".
Kiinnität liikaa huomiota vähäpätöiseen tatuoijaan.
Jeesus.
Se sai lämmön kulkemaan kehoni läpi.
Minun ansiotani se oli.
Tiedätkö, mitä kerrotaan?
Mitä puhutaan?
Absintti lisää vetovoimaa.
Hienoa.
Vilkaiskaapa tätä.
Katsokaa minkä kokoinen amme.
Hänen molemmat miehensä hukkuivat ja tässä taitaa olla rikospaikka.
Tule kulta, mennään ammeeseen.
Jos hän jatkaa tätä, tatuointi muuttuu ennen kuin hän huomaakaan.
Muistatteko miten pikku Alfred sai joululahjaksi sen mitä halusi?
Varo mitä toivot.
Tässä on muutakin.
Torkahditko?
Kyllä.
Yritin pysyä valveilla.
- Kestikö kokous näin kauan? - Kyllä. Olen puhki.
Ja märkä.
Mutta...
Haluan vähän jutella, Nikki.
Sopii.
Toki.
Syödään samalla iltapalaa.
Tein paahtopaistia ja Yorkshire-vanukasta.
Eikö se ollut lempiruokaasi pienenä?
Katsoisitko vähän ympärillesi?
- Tyttösi on uurastanut perse ruvella. - Huomasin. Se on loistava.
Todella upea.
- Tuota, Nik... - Alfie, olen miettinyt.
Katso näitä ihania pieniä perunoita.
No niin. Tiedän, että olen ollut viime aikoina melko vaikea.
Se kai johtuu siitä, että tunnen itseni syrjäytetyksi -
ja että minuun ei täysin luoteta.
Kulta, nyt asiaan.
Minä parannan tapani. Minä lupaan.
Lupaan ottaa lääkkeeni tästä lähtien säännöllisesti, -
ja kaikki sujuu paremmin ja kepeämmin. Kuulostaako hyvältä, kulta?
Tule, tule istumaan. Ruoka jäähtyy.
Olen jo syönyt, Nik.
Tietysti. Ei se mitään, jääpähän tähteitä.
Paloittelen vähän suolalihaa lounasaamiaiseen.
Mikä on hätänä, Alfie?
Ei mikään. Minä vain...
Minulla on paljon mietittävää ja -
tunnen itseni vähän... - Miksi?
Tunteettomaksiko? Umpimieliseksikö? Etäiseksikö? Miksi?
Voi Nik, tämä on todella vaikeaa.
Kaikki tapahtui niin nopeasti.
- En ole hyvä näissä asioissa. - Millaisissa asioissa?
Minä en tiedä kuinka sanoisin tämän.
Kyllä tiedät, Alfie.
Sinulla on paljon kokemusta tyttöjen lemppaamisesta.
Älä murjota.
Olen jo lähtenyt.
Outoa.
Vaikka tiedät, että sen täytyy loppua, -
ja kun se viimein loppuu -
tuntee väistämättä viiltävän kivun.
Teinkö oikein?
Minun täytyy myöntää, -
kaipaan parisuhdetta.
Nikki oli rasite.
Kuten vanha tätini Gladys sanoi, -
"Kauneus ei ole pääasia". Silloin pidin sitä pelkkänä potaskana, -
mutta viime aikoina olen ajatellut, -
että ehkä siinä oli jotain perää.
Julie.
Alfie, hei.
Mikä yllätys.
- En ole nähnyt sinua kuin viimeksi... - Niin.
Sinä näytät... Näytät upealta.
Kiitos, niin sinäkin.
Olen parantumassa flunssasta.
- Oletko muuten kunnossa? - Olen. Ainahan minä olen.
Oli mukava nähdä.
Kuten myös.
Hei kuule, minä olin...
Olen pahoillani siitä mitä välillämme tapahtui.
Ja siitä miten se päättyi. Se ei ollut...
Se ei ollut reilua.
Tuntui pahalta olla tapaamatta sinua ja Maxia.
- Se on ollutta ja mennyttä. - Hyvä.
Tiedätkö...
Mietin tässä...
Ehkä me...
Tiedät kyllä, en voi luvata mitään.
Mutta jos vain haluat, ehkä voisimme joskus tavata.
Minulle se sopisi ainakin. Se sopisi paremmin kuin hyvin.
- Alfie, minä... - Niin?
Tässä on Adam.
- Hei, mitä kuuluu? - Hei. Miten menee, Adam?
- Ihan hyvin. - Adam.
Niin.
Oli todella kiva törmätä sinuun.
- Näytät fantastiselta. - Kiitos.
Paljonko kello on? Minun pitää mennä.
Olen myöhässä tapaamisesta. Oli mukava tavata, Adam.
Julie.
- Mitä Maxille kuuluu? - Hyvää.
Kerrotko terveisiä?
- Toki. - Tai ei sittenkään.
Voi hyvin.
Haloo!
Rouva Wing, onko kaikki...
Wing.
Miksi itket?
En itke. Mene pois.
- Oletko varma? - Olen kunnossa. Mene pois, Alfie.
Olen pahoillani. Halusin vain kysyä, voinko lainata autoa?
Hän jättää minut.
Mitä?
Blossom jättää minut.
Blossom. Onko vaimosi nimi Blossom?
Mikä on pielessä, Alfie? Rakkaus häneenkö?
Älähän nyt, voit saada hänet takaisin.
Liehittele häntä. Lähetä kukkia ja suklaata. Kirjoita vaikka runo.
- Niinkö sinä teet? - En ole kokeillut, mutta se voisi toimia.
Mikä rimmaisi Blossomin kanssa?
Vaikka, "kunnioitettava".
Hyvä on.
Sinä et ikinä lakkaa hämmästyttämästä.
Hei.
Mukava nähdä sinuakin, Lon.
Olisi varmaan pitänyt soittaa. Hei, Sam.
Se olisi ollut hyvä.
No, olen pahoillani, se vain...
Täällä näyttää hyvältä.
Kuule, Lonette...
Tämä on kiusallista, koska...
Ei tarvitse kuiskailla. Marlon ei ole täällä.
Minä todella kaipaan teitä. Ja ajattelin, että ehkä...
Voisimmeko unohtaa menneet, -
niin kuin sitä ei olisi koskaan tapahtunutkaan ja aloittaa alusta?
Minä vain...
Kuule Alfie, -
tänne tuleminen ei ollut hyvä idea.
Ettehän te saaneet lasta.
Te saitte lapsen.
Ei, ensimmäinen arvaus oli oikein.
Muistan sinä päivänä klinikalla -
yrittäessäni Lonin silmistä nähdä, voisinko koskaan ymmärtää -
miltä hänestä tuntui, ja miten hän vältti katsettani.
Taisin jo silloin tietää. En vain halunnut myöntää sitä itselleni.
Joten perinteisesti, -
en sanonut mitään.
Vauva olisi voinut yhtä hyvin olla myös Marlonin.
Ainakin toivoin niin.
Tämä on melkoinen -
paukku minullekin.
- Marlon kuitenkin jäi? - Toistaiseksi.
Voinko tehdä mitään?
Mitä sinä aiot tehdä?
Hei.
Tiedäthän, en ikinä...
- En ikinä aikonut... - Et ikinä aikonut satuttaa ketään.
Mutta sinä satutat, Alfie.
Kaipasin ystävää jolle puhua. Valitettavasti he olivat äkisti kovin vähissä.
En edes muista ajaneeni autoa. Olin vain... Olin vain pysähtynyt.
Ja itkin.
- Itkitkö vauvan vuoksi? - En oikein tiedä.
Ehkä hänen vuokseen.
Enimmäkseen kai itseni vuoksi.
Ja Marlonin.
Kukaan ei ole ennen katsonut minua sillä lailla.
Ja usko pois, olen saanut katseita jotka voisivat tappaa.
Hän pysyi Lonetten rinnalla. Minä en olisi koskaan...
Et voi tietää mitä tekisit, ennen kuin olet todella rakastunut.
Entä nyt?
- Aiotko tunkeutua heidän elämäänsä? - En.
Teit ainoan oikean ratkaisun. Käyttäydyit kuin herrasmies.
Siitä minua ei olekaan ennen syytetty.
Älä vielä innostu. Olit myös kiero, -
selkäänpuukottaja ja käärmeen suolesta peräisin oleva kusipää.
Harkitse seuraavalla kerralla, ennen kuin avaat vetoketjusi.
Se siitä. Sinä mokasit.
Joten, mitä aiot tehdä?
Hyppäätkö sillalta?
Kysymys kuuluu, -
mitä aiot tehdä loppuelämälläsi?
Valehtelisin, jollen myöntäisi, että viime viikkojen tapahtumat -
ovat saaneet minut hieman ymmälleni.
Hyvä on, hyvä on.
- Terve. - Kuinka voimme auttaa?
- Paljonko tuollainen maksaa? - 5,50. Ne pitää laittaa heti veteen.
Selvä, otan ne.
Toisaalta. Itse asiassa, tämä on erikoistilanne.
- Millainen tapahtuma? - Anteeksi, mitä?
- Kosintako? - Ei, ei, ei.
Tai, saattaisin haluta säilyttää senkin mahdollisuuden, -
- ikään kuin leikkiä asialla. - Ymmärrän. Sitoutumisasioita.
Kertokaa millainen nainen tai mies on, -
niin valitsemme sopivan kukan. - Nainen on...
Ymmärrättekö, hän on siekailematon?
- Kevytkenkäinen. - Ja hyvin seksikäs.
Harkitsisin Dolce Vitaa.
Hieman veikeä. Ehkä liian julkea.
Lumivyöry, ripauksella -
mio amorea.
Kaikesta huolimatta, hän on... tavallaan herttainen.
Liz.
- Huhuu. - Minä täällä, rakkaani.
Hei, en odottanut sinua tänään. Luulin, että olet töissä
Tuli peruutus, joten otin vapaaillan.
Kuule, minusta meidän pitäisi lähteä aamulla maalle -
ja yöpyä siinä majatalossa, josta aina puhut.
Se olisi ihanaa, mutten voi. Tapaan sijoittajia aamiaisella.
- Entä viikonloppuna? - Loistavaa, parempi niin.
Hyvä on. Ajattelin, että saattaisit...
Hyvä jumala.
Ei. Alfie.
- Voi, miten kaunis ele. - Arvon rouva.
Se ei ole mikään valmis paketti. Poimin tavallaan jokaisen kukan itse.
- Huomaan sen. - Nähtävästi minulla on -
- hieman silmää kukka-asetelmille. - Olen otettu.
- Olen sanaton. - Hyvä. Tehtävä suoritettu.
Minusta on mukava yllättää sinut.
Sen olet totisesti tehnyt.
Asia selvä. Meillä on aikainen herätys, joten lähden.
- Tapaammeko huomeniltana? - Kyllä.
Keskusteluissamme on asioita, tai asia, josta todella haluaisin puhua kanssasi.
Mistä, kulta?
Sanon vain, että odotan oikeaa hetkeä.
Soitan sinulle aamulla.
- Alfie, kiitos kukista. Ne pelastivat iltani. - Ihanko totta.
Siinä tapauksessa, lienee parempi jäädä.
En...
Se ei ole hyvä ajatus.
Täällä on joku mies, eikö niin?
Luoja...
Lähde.
Älä tee tätä.
Mitä hänellä on -
- parempaa kuin minulla? - Alfie, kiltti.
Kerro, ole hyvä.
Haluaisin todella tietää. Kerro, mitä hänellä on parempaa?
Ole kiltti, ja kerro.
Anna tulla, anna tulla. Kakista ulos vain.
Kerro nyt.
Mitä hänellä on parempaa kuin minulla?
Hän on sinua nuorempi.
"Hän on sinua nuorempi."
Pakko myöntää, että tätä en osannut odottaa.
Hän yllätti minut täysin.
Ette tekään olisi aavistaneet, vai olisitteko?
Kuten olette jo huomanneet, olen melko hyvä salaamaan tunteeni.
Tunteilla on paha tapa yllättää, kun sitä vähiten odottaa.
Tiedäthän mitä tarkoitan?
Niin.
Kuten Lizin.
Kuka olisi arvannut, että kaikista tuntemistani naisista, -
jonka edessä lasken suojaukseni, hän antaakin sen tyrmäävän iskun.
Ironista.
Päivän sana.
Dorie.
- Hei. - Hei, Alfie.
- En ole nähnyt sinua aikoihin. - Ehkä siksi, että lakkasit soittamasta.
Niin. Asiat menivät liian...
Älä vaivaudu selittämään. En kaipaa enää verukkeita.
Hyvä on. Ei, arvaa mitä? Minä haluan selittää.
Mitä sitten? Saitko kylliksesi minusta?
Tuliko joku nätimpi kuvioihin? En halua kuulla sitä.
- Kuule, Dorie... - Oikeasti.
Se mitä minulle tapahtuu... En tiedä, saan...
Kun suhde muuttuu, ei liian läheiseksi, mutta sinnepäin, -
minusta alkaa tuntua, ei tukahduttavalta, -
eikä loukussa olevalta, mutta sinnepäin.
Ja minä... Ja...
Ymmärrätkö? Ymmärrätkö mitä tarkoitan?
Oliko siinä... Oliko siinä mitään järkeä?
Nyt sillä oli kai enemmän merkitystä sinulle kuin minulle.
Niin varmaan.
- Minun pitää mennä. Hän odottaa minua. - Dorie.
Olen pahoillani.
Onnea jatkossa, Alfie.
Varoitin heitä kaikkia alusta lähtien. Sanoin aina jotain sen tyylistä kuten, -
"Minun pitää ilmoittaa, että minussa on näkymätön varoitustarra.
En sitoudu, enkä mene naimisiin."
Parhaista yrityksistäni huolimatta, töppäysteni käsittely alkaa murtaa minua.
Kun mietin elämääni, -
ja kaikkia tuntemiani naisia.
En voi olla ajattelematta, -
mitä kaikkea he ovat hyväkseni tehneet ja miten vähän minä olen heille antanut.
Kuinka he huolehtivat minusta, välittivät minusta, -
enkä minä koskaan tehnyt heille samoin.
Niin.
Olin sitä mieltä, että asiat olivat parhain päin.
Mitä minulle oikeasti jäi käteen?
Taskussa on vähän rahaa.
Hyviä vaatteita. Hieno auto käytettävissä.
Ja olen sinkku.
Sitoutumaton. Vapaa kuin taivaan lintu.
En ole riippuvainen kenestäkään. Kukaan ei ole riippuvainen minusta.
Olen oman elämäni herra.
Mutta minulla ei ole mielenrauhaa.
Jos se puuttuu, ei omista mitään.
Joten...
Mikä on vastaus? Sitä kyselen itseltäni.
Mistä tässä kaikessa on kyse?
Jos tiedät mitä tarkoitan.